Når slutter man å se på hverandre?
Burde det ikke vært en advarsel?
Burde ikke noen si til oss: "Hei, pass opp. Følg med."
For man kan tenke: "Det går bra. Vi klarer oss."
Så snur man seg, og avstanden mellom oss...
Vi har en liten jobb til deg.
Det skal være visst.
- Speed Merchants. - Beklager. Min feil. Det er trafikken.
Ja, fælt til trafikk i tre dager.
Den er min.
- Hei, Bea. - Hei, pappa.
Sen, men svært spennende.
Det er flere kofferter.
- Ok, Bea? - Nei, jeg vil ha den.
- Slutt med ballongen. Nei. Kutt ut. - Jeg vil...
- Hvem er det? - En av rengjørerne.
- Ja vel? - Det er rengjøreren.
Ja. Du kjenner henne, Erika. Fortryllende.
Hvorfor har du bilde av en av rengjørerne...
på datamaskinen?
Jeg testet kameraet.
Jeg bare... "Kan jeg bare... Å, det er bra."
Kom igjen.
Det er greit nok for deg. Du har en nydelig svensk kone.
Kjæreste. Halvt svensk.
Du kan ikke si "kjæreste" etter 10 år.
Går det bra med deg?
Jeg mener, er det sant? Du har vært der.
Blir man gasset i Sverige hvis man er stygg?
Eller får man bare penis?
For noen av mennene kan være svært stygge...
men jeg har aldri sett en stygg svensk dame.
Bare se på Liv.
Jeg elsker denne plassen.
Samme her. Et røverkjøp. Takk for at du kom.
ALARM AV
Det er oss. Kom igjen.
- Er vi gale? - Nei.
- Hvordan det? - King's Cross.
Sandy mener vi er gale som flytter dit.
Det er så... Området. Er ikke kontoret fint?
Og det var et... Flott prosjekt. En flott kveld. Jeg vet ikke.
Alt er flott.
Takk for at du prøvde på lanseringsfesten.
Jeg vet det ikke er... Men det hjelper virkelig.
Det går bra. Det er greit.
- Var det et forsøk? - Hva?
- Det er henne. Det er Bea. - Nei, det er en rev.
- Det er henne. Hun var utslitt. - De overtar London.
Jeg hater den lyden.
Det er så sent. Hvordan er det mulig å ikke sove?
Jeg tror ikke det å gå til henne alltid... Jeg vet ikke om det hjelper.
Det vet jeg.
- La oss gå og snakke med noen. - Jeg har snakket med for mange.
Beklager.
Beklager. Det du gjør, hele prosjektet for London...
kontoret, alt sammen, det er flott.
- Jeg tror virkelig det kan bli noe... - Tull.
- Virkelig... - Forferdelig.
...tullete. - Dritt.
Jeg kommer tilbake.
Ned. Hold. Og en, to...
Opp. Ned. En, to, tre.
Bea, klokka er 03.30. Vi må slutte med dette.
Hallo? Ja.
Nei. Jeg mener, jeg er partneren hans, så...
Ja, det er jeg. Hva?
Hei. Dette er firmaet mitt, så...
Greit. Gå, da.
- Partneren min er der inne allerede. - Ok.
Jeg hadde alt på den laptopen. Livet mitt er på den laptopen.
- Det var leit. - Will? Will?
Alle datamaskinene. Laptopen min. Kontantkassa.
- Hvordan kom de seg inn? - Gjennom taket.
- Hva med alarmen? - Slo den av.
Hvordan kunne de kodene, Will?
- Jeg var ikke her. - Milde himmel.
- Har dere rengjørere? - Det er ikke dem.
- Dette er dekket av glass. - Det er ikke rengjørerne. Det er...
Jeg kjenner rengjørerne.
Hvordan kan vi ha innbrudd på første dag?
Om ikke rengjørerne har blitt til en gjeng med akrobater.
- Hvem er det? - Zoran og Miro.
Hei.
D YTT
- Hei. - Hei.
Hvordan går det med yndlingsnevøen min?
Se på hendene mine. Se på hans.
Faren hans hadde hjernen. Jeg hadde hendene.
Faren din hadde jentehender, og jentene elsket ham.
Det er det samme med deg.
Sønnen min er den klumsete.
Denne er til deg.
Slett alt. Vet du hvordan det gjøres?
Slette alt?
De får nye datamaskiner...
og da kan du gå inn igjen, min lille ape.
Hei, mamma.
Hvordan var skolen?
Det var ok.
- Mye lekser? - Nei, egentlig ikke.
Ikke egentlig?
Mirsade...
du har ikke vært på skolen på flere uker. De sendte enda et brev.
Det er en misforståelse.
De har ikke kontroll på hvem som er der og ikke.
Tadmarton Road skole
Nå må vi tilbake og snakke med folk på sosialkontoret.
Vi overlevde. Forstår du det?
- Vi overlevde, og det er ikke gratis. - Jeg ba ikke om å overleve.
Tenk på faren din.
Om vi kunne gitt ham bare én dag, én time. Tenk det!
Du har et liv, og du ødsler det bort.
Jeg husker ham ikke engang. Jeg husker ham ikke.
Hvor går du? Hvor går du hver dag?
- Jeg jobber. Jeg tjener penger. - Du må gå på skolen.
Det var det vi lovet politiet og retten.
- Ellers havner du i fengsel. - Jeg er 16 om 3 måneder.
Mirsade, du er smart.
Du er smart, du har en hjerne.
Jeg må gå. Jeg er sent ute.
Hvis noen... Hvis noen i denne familien...
Hvis noen av våre lokker deg...
Hvis noen av dem gjør det, dreper jeg dem!
Og det ville ikke gjort meg noe!
Vi har aldri fått en ordentlig diagnose...
men jeg har alltid visst at Bea var spesiell.
Ja!
Bea står for briljant
Dobbelt glad, dobbelt trist, dobbelt spent, dobbelt våken...
dobbelt trengende. Tre ganger så trengende.
Bea står for bedårende
Til og med da Bea var 10 måneder...
ble hun allerede distrahert av støy.
Hun ville ikke sove uten et bestemt teppe ved siden av seg...
eller spise uten en bestemt skje.
Nå har det blitt verre, og hun får ikke sove i det hele tatt.
Hun takler ikke skolen.
Vi er fullstendig rådville.
? AUTISMESPEKTRUM - SØVN
Kan ikke. Jeg er sent ute!
Jeg må gå. Jeg må gå.
Bare sørg for at de ikke flytter noe mer i dette området.
Jeg må gå.
...spise mat med en viss farge. - Unnskyld.
Beklager.
- Rosemary McCloud. - Hei, Rosemary. Will.
- Hvor er Bea? - Å nei, Bea...
Nei, saksgangen er slik at før jeg begynner...
noen form for diagnose, vil jeg møte foreldrene først, alene.
Akkurat. Fint.
Jeg skal bare avslutte med Liv.
Jeg vil gjerne høre på disse dokumentarene.
- Jeg må ha hørt dem før. - Nei, det er stort sett utenriksradioen.
Liv sa at hun har halv stilling til Bea blir...
- Det er ikke sant. - I praksis.
Will.
Det er enten Beas turn...
Beas kunstterapi, Beas musikkterapi...
Jeg sier bare det er et offer.
Liv har fått utmerkelser for arbeidet sitt. Har hun sagt det?
Jeg sier bare at det er et stort offer.
- Jeg forklarte... - Hun er oppe hele natta.
...at de siste månedene har Bea blitt verre.
Ja.
Hun sover ikke, og det er intenst.
Ja. Har noen av dere...
Har noen av dere vurdert... Noen gang tenkt på å gjøre det, eller...
- Jeg gikk til en. - Når da?
En stund, for jeg kan bli deprimert. Iblant blir jeg bare nedfor.
Jøss.
Min far døde, min mor døde og min søster døde, og...
En familie som lever kort, antar jeg.
- Og en bestemor på 93. - Og en bestemor på 93.
Men iblant er glasset tomt, og iblant er det 93% fullt.
Er du oppvokst i Sverige eller...
- Far var amerikansk. - Akkurat.
Og jeg gikk på universitetet der.
Chicago. Avhengig av kulda.
Nei.
Er du bekymret for Bea?
Ja, men Liv er...
Liv bekymrer seg så mye at det ikke er mye plass for...
Men en 13 år gammel jente som samler på batterier...
ikke sover, ikke lar oss sove, ikke vil spise...
bruker hele dagen på å prøve på salto.
Visst er jeg bekymret. Klart jeg er bekymret.
Liv sier du er oppslukt av jobben din.
- "Oppslukt." "Oppslukt"? - Det stemmer.
Utrolig at det å jobbe hardt blir "oppslukt"...
blir noe egoistisk. Glimrende.
Når du sier glimrende, mener du det motsatte?
La oss rekapitulere. Vi er glad i Bea.
Det er ingen konkurranse.
Om det var en konkurranse, skulle jeg gjerne latt Liv vinne.
Du vinner.
Og sving.
Står her at faren din døde, mannen din, søsteren din.
Var det i Sarajevo?
Miro og jeg dro med Røde Kors.
Min mann ble igjen og ble...
Han ble igjen og ble drept.
Er dere serbere?
Min mann var serber. Jeg er muslim.
Det er komplisert.
Vi er bosniske. Vi er alle bosniske. Det er komplisert.
Har dere slektninger i England?
Min manns familie. Hans bror, søstre og tante.
Før i tiden kunne en ørefik eller en...
Tanta mi fiket til meg. Faktisk punkterte hun...
trommehinnen en gang. Men man visste sin plass. Enkelt.
Vi er alle enkle.
Hva med deg, Jim?
Hva har du gjort når du ikke har gått på skolen?
Tyveri? Stjeler du igjen?
Ting er ikke ting. Ting er alltid noens ting.
En bil er Jacks bil fordi han har jobbet for den.
Prada-jakken din er lille Kevins Prada-jakke.
Før den var hans, for jeg ser at hjernen din koker...
tilhørte Prada-jakken mr Prada.
- Hva med før det? - Før hva da?
Før den var mr Pradas...
tilhørte den kvinnen som laget den?
For mamma gjør det.
Lager klær til andre folk. Slaver for andre.
Eller som når innsatte lager joggesko.
Neste gang åker du inn. Vi kommer til å ta deg...
og da kan du diskutere joggesko med cellekameratene dine.
Straks tilbake.
Unnskyld at jeg er sen igjen, men alt er her.
- Alle Macene, alt sammen. - Greit. Utmerket. Takk.
- Takk skal du ha. - Takk.
- Unnskyld? Du mistet dette. - Takk, Erika.
Bare kom opp, Erika. Det er vel Erika?
- Ja. - Sandy.
Vi satte på alarmen. Jeg gjorde det selv. Jeg lover.
Vent litt. Jeg anklager ikke dere.
Politiet har ringt meg på mobilen, stilt meg spørsmål.
- Ja, det er normalt. - Om det ene og det andre.
- Beklager så mye. - Det var som Kafka.
"Hvor kjøpte du bilen din? Hvorfor bestiller du mat?"
- Vi prøver å gjøre en god jobb. - Og det gjør dere.
Dere gjør en veldig god jobb.
Hør her, Erika.
Vi må ha en ny kode til alarmen.
Vi skal gi deg din egen kode. Du velger den, ikke vi...
slik at du umulig kan bli urettmessig beskyldt for noe.
- Er det en avtale? - Ok, takk.
Jeg hadde bilde av deg på datamaskinen min.
- Hva vil tyven tro om det? - Bilde av meg?
Fra da jeg testet kameraet mitt, ikke sant?
Så tyven, en som ikke kjente sammenhengen...
ville tro du var en venn eller en kjæreste.
En som sto der borte, uten å høre oss...
hva ville han tro om dette?
- Bortsett fra uniformen. - Ja.
Ja, men hva om vi var for langt unna til å se uniformen...
Jeg kunne gitt deg denne boka, og...
for alt han vet, er det Kafkas samlede...
- Det er bursdags... - Eller Bibelen.
Eller Bibelen.
Brenn
- Samme modell. - En fisk...
Hvorfor beveger hun seg ikke?
Fordi vi ville måtte planlegge...
- En fisk trenger vann. - Ikke én e-post. 50 e-poster.
- Stjålet. - Hvorfor er hun urørlig?
- Hun er død. - Trenger vann.
- Legg henne ned. - Hør på mamma.
- En fisk trenger vann. - Nei, ikke legg den oppi igjen.
En fisk trenger vann! Hun trenger vann.
- Jeg kommer meg ikke til kontoret. - Hun trenger vann.
Kan du dra til kontoret for meg...
- Jeg trengs jo her. - Du har rett. En fisk trenger vann.
- Kan du gjøre det for meg? - Hun er død.
- Kan du gå? Flott. - Det går bra. Vi begraver henne.
Ok, det er dette vi skal gjøre. Vi skal legge henne i en liten eske.
- Ikke gråt, vennen. - Kan ikke ta en fisk opp av vannet.
Ikke gråt. Kom igjen, vi skal legge henne i en eske...
Jeg må velge en ny kode.
2178. Det er fødselsdatoen min.
Ikke si det til noen, Lulu. De tror jeg er yngre.
Hva gjør du nå?
Kom igjen! La den være! La den være!
Lukk dørene!
Herregud!
Fy faen!
Dette er glimrende. Skal dere virkelig gjøre alt dette?
Jeg mener, lage en kanal rett gjennom?
Ja.
Det er genialt.
Bruno Feller, Kripos. Er du Sandy eller Will?
- Will. - Hei, Will.
- Hei. - Vet du hva?
Jeg ble født omtrent der.
- Jeg ville ha druknet. - Ja.
Jeg elsker det. Det er kjempefint.
- Sandy Hoffman. Partneren min. - Sandy.
- Hei. - Bruno Feller, Kripos.
- Hei. - Jeg sa akkurat at dette er...
- en fantastisk bygning. Den er genial. - Takk skal du ha.
Var det du som kom ut for kjeltringene?
Vil ikke si kom ut for, selv om de ripet bilen min.
Jeg kom for sent til det første innbruddet.
- Jeg var ikke forberedt på det andre. - Jeg forstår.
Jeg forstår. Du er misfornøyd.
Er det noe rart? Legge så mye innsats i å bygge...
sånn en fantastisk bygning i et dårlig nabolag.
Du kunne vært uten ståket.
Det er ikke noe gøy, Bruno. Økonomisk er det en katastrofe.
Forsikringen kommer til å bli skyhøy.
Vet du hva problemet ditt er?
- Hva er problemet mitt? - King's Cross. Hva er det?
Det er dere. Dere har landsbiblioteket der borte.
Med Eurostar midt mellom, har dere et narkoreir...
med en masse somaliere med jungelkniver.
Det er et ustabilt område.
Tyvene etterlot en harddisk.
Visste du det? Med bildene mine.
- Hva mener du? Hvor? - Nei, de kom tilbake med den.
Dessutene lastet de ned mine personlige bilder fra laptopen...
som de stjal første gang, og ga den tilbake.
- Kan jeg få se? - Ja.
Flott.
- Så de har medlidenhet. - Jeg vil ikke gå så langt.
Jeg sier ikke at du må vise dem medlidenhet.
Du er akkurat som kjæresten min. Ekskjæresten min.
"De er de kriminelle. De er skurkene."
Kan jeg prøve?
Er ikke Mac bare helt fantastisk? Bra, eller?
Hva sier du til kjæresten din?
Jeg er politi, Will. Jeg har vært ute...
og spanet, i dress. Det er loven.
Det er Einsteins relativitetsteori.
Hva betyr egentlig det? Relativitet?
Tja, relativt sett, hvis jeg og Sandy...
bryter loven, vil vi få en brukbar advokat.
De som brøt seg inn her åker rett inn.
Ikke noe fripass.
Ja. Én lov for oss, én for dem.
- Men vi har ikke brutt loven. - Alle har brutt loven.
Vår visjon for King's Cross, for de åpne områdene i King's Cross...
begynner med forutsetningen at vi erkjenner at et urbant landskap...
er et konstruert landskap.
Starter som en krangel om samfunnets falske forkjærlighet for naturen.
Vi er imot å forveksle gress med natur, eller grønt med natur.
King's Cross er et område av London som forbindes med fattigdom...
kriminalitet, laster og forfall.
Vi skal forvandle landskapet, ikke pynte det med grønt.
Vår selvfølelse, vår atferd...
påvirkes direkte av omgivelsene.
Designen på byens utearealer...
er like viktig som den innvendige designen.
Vi skal ta kanalen og bruke den som kalligrafi, som blekk...
til å skrive rundt utviklingen.
- Vi tror det er rengjørerne. - Hva med dem?
- Bryter seg inn. - De vasker ikke engang ordentlig.
De gjør ikke det.
De tar aldri oppvaskmaskinen.
De tar med unger, kjærester.
- Kom igjen. - De gjør det.
For å være ærlig, begynner det å bli litt traumatisk.
Jeg jobber sent og bekymrer meg...
for innbrudd mens jeg er der.
De rengjør, men de er ikke rene.
Ok. Bra. Takk.
Takk for teen. Takk for teorien.
Nei, vent. Beklager, men hva betyr det?
Det betyr at kjæresten din har vært på kontoret.
Og din, Wei Ping. Og din også, Joe.
Hvor står det i reglene at vi kan ha kjærester, men rengjørere kan ikke?
Eller unger? Du må forklare dette for meg.
Hvordan kommer rengjørerne opp på taket...
for så å svinge seg i lysekronen, og hvorfor...
når de allerede har nøkler og koder?
- Greit. - Hei.
Jeg har prøvd å forsvare rengjørerne.
Jeg har nettopp snakket med vaktselskapet.
Den som brøt seg inn brukte rengjørernes kode.
Hva gjør vi egentlig om vi ser en tyv?
Ringer politiet? Dreper dem?
Det er en pussig økologi ved disse innbruddene.
De nye datamaskinene er oppgradert. De er nye.
La oss anta at de bryter seg inn hver sjette måned.
- Bra forretninger. - Bare ikke hver 6. dag.
Akkurat.
Skulle ønske noen ville stjele denne bilen, for eksempel.
67000 km.
Jeg tenker som en kriminell.
Vil gjerne være slem.
Ser jeg en rumpe, vil jeg bite den.
Men sånn blir det ikke.
Bra. Bra.
Men du har gått fra det moralske til det kriminelle.
Du har krysset grensen.
Å ville bite en rumpe er et moralsk spørsmål...
så lenge rumpa tilhører en som har noe imot det.
Kriminelt er det om man biter rumpa uten tillatelse.
- Du er så typisk advokat. - Ja.
- Og hva da? - "Hva da" hva for noe?
Du biter en rumpe, og hva da?
Så biter de din.
Det er en teori.
Det er så lenge siden jeg har bitt eller blitt bitt.
Men det er godt å få snakket om det.
Problemet er at vi finner ut hvor fælt vi har det.
Hallo.
Åpne døra, Erika.
- Han ser ikke lykkelig ut. - Gjenkjenner du ham?
Nei. Jeg vet ikke.
Skulle ønske jeg kunne lese lepper.
Vent litt. Jeg tror jeg kan.
"Jeg liker deg ikke lenger.
"Jeg liker Sandy. Han er alt jeg vil ha i en mann.
"Og slutt å stjele fra kontoret hans."
Herregud.
- Hei. - Har du fyr?
- Vi røyker ikke. - Men det er en billighter.
Greit.
- Er det det? - Selvsagt.
- Ikke til å tro. - Ok.
Jeg har ingenting under frakken.
Kanskje denne varmer deg opp.
Himmel. Herregud. Ok?
Ha en god kveld.
- Jøsses. - Kan jeg komme inn? Det er kaldt.
Beklager. Hei! Dette er en bil, ikke et samfunnshus.
Herregud. Kom igjen.
Hva har så dere lyst på?
Å, faen. Faen.
- Spionerer dere? - Nei.
- Hvem er dette?
Det er en fornærmelse.
- Det er ikke meningen. - Vi...
- Du stoler ikke på oss. - Kjæresten?
- Nei. - Tillit?
Hvis man må si det, betyr det at det ikke finnes.
Bruk kondom. Det løser det problemet.
"Jeg stoler på deg. Bruk kondom."
I ett øyeblikk er du hyggelig, i det neste spionerer du på meg.
Nei. Hør her, Erika.
Erika! Vær så snill. Vær så snill å høre.
£ 50. Hva enn du vil.
- Hva heter du? - Bortsett fra å snakke.
- Hva om jeg vil snakke? - Ring Samaritanene.
Mennesker.
- Vi snakker. Hvorfor? - Jeg vet ikke.
Dyr snakker ikke, for de lyver ikke.
Erika!
Dette var en tåpelig idé.
Det var bra. Du hjalp virkelig.
Vi burde... Vi må låse.
- Jobber dere her? - Ja.
- Dumt sted for et kontor.
Hva går prosjektet ut på?
Jeg vet egentlig ikke. Et sted jeg vil bo...
- eller løpe gjennom. - Jeg skulle gjerne hoppet.
Hoppet fra bygning til bygning.
- Er det fantastisk? - Men hva?
Lkke noe men. Er det fantastisk?
- Ja. - Men farlig.
- Ikke noe men. - Man ser byen.
Hvordan er den?
Bedre.
Ville ikke pappa bli med oss?
Han...
Han var glad i deg, men han var ingeniør.
Det var behov for ham.
Alle broer var sprengt, så...
Det er mer komplisert.
Ingen historie fra Sarajevo er enkel.
- Vi har ikke brød. - Verken brød, smør, mel eller melk.
- Ikke i går heller. Merket du ikke det? - Jo.
Vi prøver en diett.
- Hvordan smaker kyllingen? - Den er god.
- Bra. - Iskrem inneholder melk.
Iskrem er et meieriprodukt.
- Akkurat. Prøv kyllingen. - Prøv kyllingen først.
Denne dietten er for deg.
Bea, legg dem tilbake nå.
Ta litt kylling.
- Rosemary sa vi burde prøve dette. - Hvor er den?
- Husker du henne? Psykologen. - Hvor?
Hva har dere gjort med iskremen?
Det er mye nytt om matens virkning på humøret...
- og hjernen. - Rosemary.
- Jeg valgte den! - Sa hun det?
- Du verden. - Det er urettferdig!
Alt jeg sier her i huset...
- blir et spørsmål. - Du vet jeg liker iskrem.
"God morgen", og folk spør hvorfor...
- det er en god morgen. - Hva?
Ingen iskrem.
Jeg prøver å holde denne familien samlet.
- Det er ingen iskrem. - Hvem?
Hvem er disse folkene?
Jeg føler meg dum med SunBoxen...
men det er eneste sol man kan regne med her.
Nei, Liv. Kom igjen. Hva snakker du om?
Hvorfor har du tatt iskremen?
- Vil bare ha brød. - Hvorfor har du tatt den?
Kan vi bare prøve dette? Kan vi prøve dette som familie?
Som familie, bare i en uke?
Lkke si "sammen" om vi ikke bestemmer sammen.
Ikke si "bestemme sammen" om vi ikke lager mat...
- eller gjør noe sammen. - Gjør vi ikke?
- Der har vi det. - Hva har vi?
- Trim. Trim. - Gi deg, nå.
- Hva har vi? - Du hører ikke.
- Du hører det ikke engang. - Trim. Trim.
- Spis kyllingen først! - Nei!
- Ikke kjeft. - Kylling? Jeg er vegetarianer!
- Ikke kjeft. - Det er kvalmt å spise kylling!
- Du spiser ikke grønnsaker. - Kvalmt!
Kan du gi deg? Hør på oss, vennen.
Du blåser i om hun spiser grønt.
- Spiser du sukker, blir du hyper. - Kvalmt!
- Derfor har vi ikke sukker. - La meg være!
Det vi vet er at om vi knuser ting...
og skriker og bærer oss, får vi det som vi vil.
Det er det vi vet. Eller løper vekk!
Flott. Flott.
Så flott.
Liv?
Liv, kjære.
Liv!
Eller så sier vi ingenting, for tenk om vi...
Vi sa hva vi faktisk mente!
Nei, bare vent til det går over!
Uansett må jeg virkelig tilbake til kontoret.
Bea? Bilnøklene mine. Hvor er batteriet? Bea.
Jeg trenger batteriet. Vi er mennesker. Ikke straff oss.
- Vi får nok. - Nok? Har det noe med maten å gjøre?
Nei, det betyr "lei". Det er en metafor.
"Glo til øynene spretter ut" betyr ikke...
at øynene spretter ut. Få nok har ingenting med mat å gjøre.
- Hvor er batteriet mitt, Bea? - I esken min.
- Hvor er esken din? - Du får ikke åpne den.
- Så hent batteriet, da. - Bea?
- Vi finner ut av det. - Bea, gå og hent Wills batteri.
- "Wills batteri"? - Kan du forklare...
hvorfor du må på jobb hver kveld?
- Det vet du. - Du er ikke politiet.
Og politiet er ikke vektere.
De fleste ville bekymre seg om mannen dro...
- til King's Cross hver kveld. - Kom igjen.
Skaff et vaktselskap, Will.
De fleste koner er gift med mennene sine...
siden vi er så korrekte i kveld. Pappaer, koner...
"Wills batteri." Takk for det.
Jeg ser ikke noe særlig til den biologiske faren.
Jeg elsker SunBoxen din, uansett hva den skal gjøre.
Jeg håper den vil tø deg opp.
- Skummet, ekstra sterk, hva? - Flott.
Takk.
- Jeg tok med en CD. - Jeg har noen CD-er.
- Nei, til å danse. Jeg liker å danse. - I biler?
Inne, ute, opp-ned.
Jeg kan danse i fanget ditt, men det er ikke gratis.
Selvsagt.
Jeg får det til å gå for deg, men ikke i meg.
Noen menn syns ikke det er å jukse.
Jeg trenger en mann
En mann å elske
Som får meg til å føle meg
Som en dronning
Det er bra. Det er du. Du er veldig god. Du er fenomenal.
- Det går bra. Det er greit. - Hva mener du?
Det går bra.
Hei.
Beklager.
Du lukter parfyme.
- Jeg skjønner ikke hvordan. - Ikke jeg heller.
- Jeg elsker deg. - Hva er det for slags svar?
Det er sant. Hva trenger du? Hva ønsker du?
Det føles som å banke på et vindu.
Du er et sted bak glasset, men du hører meg ikke...
selv når du er sint, som nå.
Det er som om en langt borte er sint på meg.
Glass er da bedre enn is, som vi hadde tidligere.
Sverige, is, depresjon, de høye selvmordstallene.
Jeg har aldri møtt noen som ikke ville snakke om det.
- Gratis kjærlighet. - Liv Ullmann.
Liv Ullmann. Som er norsk, forresten.
Det er jo ingen andre svensker å snakke om.
Ingen bor der.
Man kan kjøre i timevis før man passerer en annen Volvo. Abba.
Vi må innse at det er en sørgelig liste.
Hva med engelskmenn? Dere ga oss hva? Sarkasme?
Og Beatles.
- Fyllebøtter. - Nei, dere oppfant lagerøl.
- Unnskyld, danskene. - Ja, samme sak.
Nei, nei, nei.
Jeg elsker latteren din.
Skulle gjerne samlet alle latterne dine i en eske, som Beas...
som ingen skulle få nøkkelen til.
- Hvor skal du? - Ta en dusj.
Eller drepe den pokkers reven.
Kom tilbake.
- Mamma? - Jeg skal kjøre deg. Jeg kjører deg.
Mamma kjører meg.
- Nei, det går bra. - Jeg kjører Bea. Jeg vil det.
- Legg deg og sov igjen. - Mamma kjører meg.
Pappa kjører deg i dag.
- Det går bra. Det er greit. - Jeg er oppe.
Ok.
Selen, Bea.
- Hva er det? Er det en CD? - Ja, det er... Ja, det er en CD.
- Er den din? - Nei... Ja.
Klapp igjen.
"Klapp igjen" er bra, eller hva? Utmerket.
Jeg klarte det! Jeg klarte det!
Jeg skal vise deg igjen. Ok?
Paul! Er du klar, Paul? Er du klar?
Og nå...
Du er våt ennå, vennen. Det renner av deg.
- Gult håndkle. - Det er ikke gult. Er det gult?
Gul søm.
- Du må tørke deg. - Jeg brukte hårtørkeren.
Hva med genseren min?
Den er som et håndkle. Er det en bra farge?
En bra farge, og den er som et håndkle.
Du kommer til å fryse.
Hvis jeg fryser tar jeg på meg håndkleet.
Bea, se på dem. De er fantastiske.
- Jeg vil ha en leksjon. - Kom igjen.
Går det bra, mamma? Går det bra med deg?
- Du er klissvåt. - Unnskyld?
- Vi vil gjerne gi bort håndkleet vårt. - Nei, det går bra. Takk.
- Vi mener det. Vi hater håndkleet vårt. - Ja.
- Vi hater det. - Det vil ha et nytt hjem.
- Takk. - Vi hater håndkleet vårt.
Kom igjen, vennen.
Den var god. Du burde begynne i sirkus. Ha deg vekk.
- Det er kaldt. - Ja, det er litt kaldt.
- Hvorfor rulle ned vinduet? - Få litt luft.
- Hvorfor? - Ganske sterk parfyme.
- Det er jobben min. - Jeg har en gave til deg.
Som takk for CD-en, kaffene... Den er god, syns jeg.
Kona bruker den. Hun sier den er god.
Det er sprøtt.
Hvem vil være med en jente som lukter som kona?
Jeg sa ikke jeg ville være med en jente.
Tror du jeg liker å lukte sånn?
Tror du jeg liker bukser som gir meg kløyvis?
- Jeg nevnte ikke... - Menn er ikke til å tro!
Takk.
Rydder du opp i området, er det planen?
Lkke helt.
Hvis du jobber med naturen, hvorfor er du så imot naturen?
A, det gjør jeg ikke. B, det er jeg slett ikke.
- Reven i hagen din. - Hva med reven i hagen min?
Det eneste ville i livet ditt, og den gjør deg gal.
Gjør hele verden om til en park.
- Det er ikke det vi gjør. - Som Disneyland. Med blomster.
Ironisk, for det er det motsatte av det vi gjør.
Bare rydd, for vi flytter til en annen bakgate...
- og tar revene med oss. - Bra.
Dette er menneskehjertet.
Dette er verden. Det er lys og mørke.
Legger de lykkekaker i dopet nå, eller?
Er dette menneskehjertet? Er dette verden?
Dette er tullball. Du snakker tullball.
- Jeg må ta betalt. - Hæ?
Nei, jeg må ta betalt. Du gikk over streken.
- Hva mener du? - Vi småprater, det er gratis.
Jeg holder varmen, kjøper kaffe. Det er et fag.
- Misbruker du meg, er det forretninger. - Misbrukte jeg deg?
Når menn misbruker meg får jeg betalt. £ 50.
Jeg gir deg ikke £ 50.
- £ 50! - Jeg gir deg ikke £ 50.
- £ 50! - Nei.
Helvete!
- Han er som en ape. - Jeg ringer politiet.
Hva? Og sier hva?
Og sier at en mann bryter seg inn i bygningen min!
Det er en gutt.
Jeg har noe spesielt, en kode.
- Fire, tre... Nei, jeg er Hoff... - Ikke politiet.
Ja, jeg er Hoff... Partneren min er Hoffman.
Hvor jeg er? Jeg er i bilen min! Jeg ser på ham!
Jeg er... Fire...
Hei!
Kom hit!
Pokker ta.
Hei!
La oss stikke.
- Hva med Miro? - Hva med Miro?
- Hva har skjedd med hånda di? - Glemte nøklene.
Du blør.
Nei.
Jeg falt ikke, mamma.
Hvorfor klarer du det ikke? Du er skredder.
SKREDDERTJENESTER AMIRA
Pappa! Pappa!
- Pappa! - Jeg er for gammel til å jage tyver.
- Pappa. Pappa. - Greit. Hei.
- Hei. Hvorfor gråter du? - Pappa.
Will, hvor svarte har du vært? Vi har vært livredde.
Hvorfor gråter mamma? Hvorfor sover ikke du?
Jeg kunne ha tatt ham.
Jeg tok ham nesten.
Politiet ville ikke nådd frem, så jeg fulgte etter.
- Han er bare en gutt. - Vi var så...
Hva gjorde politiet med bilen min?
Politiet? De var her vel i rundt et minutt.
Hva er det du sier for noe?
Har noen stjålet bilen min?
- Veska mi er i den. Lommeboka. - Herregud, Will.
- Nøklene mine. - Var bilen ulåst?
Ja. Jeg jaktet jo på en tyv, Liv.
Så du denne gutten?
Nei, egentlig ikke. Hei.
Det går bra.
Minner om første gang vi møttes.
Kjørte rundt, prøvde å få henne til å sove.
Du i nattkjole.
Husker du det?
Så vakkert.
Will, en gutt kan også stikke. Hva om du hadde tatt ham igjen?
Jeg vet ikke.
Uansett kommer han ikke tilbake. Det er nok over nå.
Zoran. Se, Zoran.
Ikke verst.
Hei, så du det?
- Så du det? Jeg klarte det. - Ja, ja. Bra.
Du er på feil sted.
Jeg ringte tidligere om jakken min.
Ja.
Merkelig. Du husker det nok ikke.
Vi støtte på hverandre på treningssenteret her om dagen.
- Vi ga deg håndkleet vårt. - Stemmer.
Jeg har revet opp jakken min.
Jeg kan ikke reparere den. Jeg kan jo, men...
Man ser ikke riften... Jeg tror ikke... Jeg tror det blir for dyrt.
Seriøst? Det er favorittjakken min. Jeg har ikke lyst til å kaste den.
Jeg kan prøve. Kom tilbake på fredag.
Flott. Fredag. Bra. Vi ses på fredag.
Fredag.
Unnskyld! Unnskyld!
Lommeboken din. Den lå i jakken.
Takk. Den er ny.
Jeg har alt mistet én lommebok denne uka. Takk.
Jeg var uforskammet. Beklager. Det er denne byen.
Ser man noen på ett sted og så et annet, blir man veldig...
Helt i orden.
- Jeg må tilbake. - Greit.
Kan du, hvis... Hvis jeg kommer med en dress, kan...
Jeg har gått ned i vekt. Kan jeg komme med den i morgen?
Jeg er borte i morgen.
- Fredag, da? - Ok.
Ok.
Takk for dette.
Will, hun sover.
Det er et mirakel.
- Jeg kan ikke tro det. - Så bra.
Prøver du dresser?
- Ingenting passer ordentlig. - Den ser bra ut.
Kan jeg si "Rosemary sier"?
- Absolutt. Hva sier Rosemary? - Hun sier...
Det er...
Bea sier: "Jeg trenger." Jeg sier: "Jeg er her."
Jeg snakker ikke om å gå på jobb...
jeg bare tenker på å gå på jobb igjen.
Bra.
Begynn å tenke på deg selv.
På oss.
Bea kan bli med meg iblant.
Hun kan grave, rote.
Vel og bra, men du er opptatt og distré...
Og? Kom igjen.
Og hun er ikke datteren min.
Og akkurat nå, som hun er så... Hun er så...
Du kan ikke overlate henne til meg.
Hvis du målte hvor langt...
vi er fra der vi burde være, er det langt?
Jeg tror ikke du kan stille et sånt spørsmål. Det er ikke...
Tar på deg dress, høres ut som en dressfyr.
Føles veldig langt, akkurat nå, fra hvor vi burde være.
Skulle ønske vi kunne gå tilbake dit...
og begynne på nytt.
Hvor langt er det?
Jeg husker du bet meg.
Du var sint på meg, og du bet meg. Husker ikke hvorfor.
Jeg vet heller ikke hvorfor, men jeg husker at jeg bet deg.
Det gjorde du virkelig.
Og jeg trodde vi sto hverandre svært nær.
Vi gjorde det.
Ja, men det er bare tenner.
Den er ikke usynlig, men...
Det er fantastisk.
Forbløffende. Flott.
- Skal jeg ta på meg den? - Ja.
- Er det noe sted... - Ja, min sønns rom er der.
- Er han inne? - Nei, nei, nei. Han er på skolen.
Sønnen din, studerer han til arkitekt?
Nei, han er bare 15. Det er et skoleprosjekt.
Jeg er en slags arkitekt.
Pussig. Din sønns prosjekt...
Vi bruker sånne. Skalafigurer.
De er fra Japan. Vanskelige å finne i London.
Han får dem vel på skolen.
Buksene dine.
Har du barn?
- Å, du var sammen med en liten jente. - Datteren min.
Jeg husker henne.
Dette vil ta minst en uke.
- Jeg må fjerne fôret. - Det går bra.
Jeg skriver en kvittering for jakken.
- Skal jeg bare skrive "reparasjon"? - Ja.
Hva er dette?
Øvings-keyboard.
Ikke plass til piano her oppe.
Du kan spille elektrisk eller elektronisk keyboard.
Nei, jeg trives med dette. Jeg forestiller meg.
Ikke sant? Så...
Ikke noe bra sted å lage lyd.
Du kan jo bruke øretelefoner.
Jeg blander meg, og jeg burde passe mine egne saker.
Sånne som meg, fra mitt land...
Jeg er bosnisk. Vi tror det er farlig å ikke kunne høre.
Si til sønnen din at om han vil, kan han komme og se kontoret vårt.
Ta en titt. Vi er svært nære. King's Cross.
Ja, kanskje det.
Heter du Will Francis?
Hun blir aldri datteren hans.
Ønsker du at Bea var Wills datter? Er det dét?
Skulle ønske hun var det.
Kanskje vi kunne være lykkelige da.
Jeg vil ikke være kald. Jeg vil ikke være trist.
Jeg vil ikke være sint på ham lenger.
- Jeg har en lysboks. - Hva slags lysboks?
Mot depresjon, en lege foreskrev den, og jeg sitter foran den i timevis.
Det skal liksom hindre meg i å bli nedfor.
Gi meg et bilde av forandringen du håper på i Will.
Han ser på meg.
- Sukker? - Nei takk.
Jeg tror du trenger sukker.
Ok.
Er du ulykkelig?
Hvorfor spør du om det?
Det virker sånn, når du kommer hit. Jeg vet ikke.
Jeg er lykkelig nok.
"Lykkelig nok"? Så engelsk.
Jeg tror den lykkeligste dagen var...
da Bea ble født.
Og så, iblant tror jeg...
Iblant tror jeg Bea ble straffet...
fordi jeg gikk fra mannen min og dro fra Sverige.
Så møtte jeg Will, og han var snill.
Vi var lykkelige. Det var vi virkelig.
Men så skyver jeg ham bare vekk. Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg skyver ham bare vekk fra meg.
Dette kommer til å låte tåpelig. Jeg glemte skjorta.
Jeg skulle ha med en skjorte du kunne kopiere...
men jeg glemte den.
- Greit. - Skal jeg gå og hente den?
Jeg kan hente den nå.
- Det tar bare et øyeblikk. - Ok.
Eller kanskje når du skal hente dressen?
Det passer dårlig.
Mener du uten skjorta?
Akkurat. Men det gir ingen mening, gjør det vel?
Jeg skal på butikken...
- og så må jeg på jobb. - Akkurat. Ok.
- Hvordan får du varene hjem? - Bussen.
Min bil er så å si en buss.
Bilen min ble stjålet, så jeg har en firmabil.
Den er elektrisk. Du går sikkert fortere.
Folk vil gå forbi oss. Si ja.
Hva er det verste som kan hende?
- Ja. - Ok.
- Fortell meg om sønnen din. - Mirsade?
Mirsade.
Det er... Han hater navnet sitt.
Men det var et navn for Sarajevo, ikke for London.
Nå heter han Miro.
Han burde like navnet sitt.
Navn i mitt land er som flagg.
Navnet kan bety liv eller død.
Mirsade er et muslimsk navn.
Det burde vært serbisk på grunn av faren, men...
jeg kan være sta iblant.
- Hva for noe? - Sta iblant.
Men det reddet livet hans.
Da vi dro fra Sarajevo...
dro vi med Røde Kors bort fra beleiringen.
Vaktene, serberne, stoppet oss på en av kontrollpostene...
og de tok ham. De tok sønnen min...
og de sa: "Hva heter du?"
Han sa: "Mirsade? Jeg heter Mirsade." Hans muslimske navn.
Hadde han sagt etternavnet, det serbiske navnet Simic...
ville de kanskje arrestert ham som sønn av en forræder.
Men siden den gang tror jeg aldri han har...
Han havner i trøbbel. Det er en annen historie.
Jeg kan ikke snakke om beleiringen på butikken. Beklager.
Vi har hatt innbrudd.
Flere, faktisk, på kontoret.
Noe blir knust.
Jeg mener, ikke bare vinduer.
Men ikke alle brudd er ille, vel? Jeg mener, man bryter vaner.
Kanskje man burde knuse noen til før man reparerer vinduet.
Det er det jeg jobber med. Jeg rydder.
Er det rot mellom bygninger, kommer vi inn i bildet.
Presser inn grønne flekker som pynt.
Leppestift.
Veldig pent.
Uansett... Det er en indirekte måte å si...
at jeg elsker munnen din.
- Hva tenker du? - Jeg tenkte...
Det var en indirekte måte å si at du er gift, og det vet jeg.
Og jeg tenkte at bosniske menn ville si mindre...
men ønske mer.
De elsker å snakke. De elsker snakk, tro meg.
Men snakk er politikk for dem. Kvinner er ikke snakk for dem.
Det skuffer meg.
Det var ikke vondt ment.
Hun blir skuffet, men ok.
- Er du far, Paul? - Ja, jeg elsker barn.
Jeg elsker å ta guttene med på cricket.
Vennen min måtte finne ungene sine. Her er mamma.
Pappa kan ikke komme.
- Men hør. - Nei. Hvorfor kan han ikke komme?
Det går bra. Fordi han jobber.
- Rekker det ikke. - Kommer aldri.
Vi har videoene.
Bea!
- Den landingen er veldig bra. - Jeg vet det. Du la merke til det.
- Igjen. Igjen. Igjen. - Igjen?
- Hva syns du? Flink, eller hva? - Glimrende.
Det er bra også, for batteriene er tilbake i fjernkontrollen.
Det er en gåte...
hvordan batteriene finner veien hjem akkurat når vi trenger dem.
Stor gåte.
Å, ja. Nydelig. Så flott. Kom igjen, Liv.
Andre gåte: Hvordan filmet du dette samtidig som du var i bildet?
Paul var kameramann.
- Paul? - Beas trener.
Du har møtt ham hundre ganger.
- Paul elsker mamma. - Nei, Paul elsker Bea.
Utrolig!
Men elsker Paul meg?
Hvis du kunne gjort hva du ville nå, hva ville det vært?
- Jeg må på jobb. Jeg må tilbake. - Å, kom igjen.
- Hva som helst. Jeg vet ikke. - Kom igjen.
Forandre alt frem til nå?
Lkke sønnen min. Alt annet.
Jeg kan ikke gjøre det for deg.
Du sa ikke hva du kunne gjøre.
Du spurte hva jeg ville, ikke hva du kunne.
Hva kunne jeg gjøre?
Hvorfor? Jeg forstår ikke.
Jeg forstår det heller ikke.
Om jeg hadde en tryllestav...
Overtale sønnen min til å bli med til Sarajevo?
Starte et nytt liv?
Og hvis du kunne gjort hva som helst akkurat nå, hva ville du gjort?
- Beklager. Beklager. - Jeg beklager.
Hei.
Våkner du?
- Jeg har lagd burek. - Jeg kjenner lukta.
Det er glovarmt. Forsiktig.
Du er glad.
Ikke så rart.
Slå på TV-en. Kanskje det er på nyhetene.
Jeg kan fremdeles sitte på deg.
Vi burde dra til Sarajevo i sommer. Jeg tror du ville elsket det.
Tanja sier man kan fly for noen få pund.
Kanskje.
Bestemor ville grått i mange uker.
Flott.
Hva er dette?
- Jeg la det på rommet ditt. - Hvor fikk du det fra?
Det er en kunde. Jeg sydde jakka hans. Han er arkitekt.
Han sa du kunne komme og se på kontoret hans.
Hva er i veien?
Jeg må ut. Hva sa du til ham?
Hva mener du?
- Var han på rommet mitt? - Bare for å prøve noen bukser.
Hvorfor må folk inn på rommet mitt?
Miro, han er hyggelig.
Han prøvde bare å hjelpe.
Du tror alle er gode! Ingen er gode!
Hva er det du...
- Hva er det? - Jeg er i kjempetrøbbel!
- Hun har gitt tilbake laptopen. - Hva for noe?
- Hun har gitt tilbake laptopen. - Det er jo helt på jordet.
Hun sier de er venner.
Ja, og så: "Sønnen min gjorde det. Lås ham inne."
Hun sier hun skal snakke med ham, inngå en slags avtale.
Pappa. Pappa.
- Will! - Hva?
En dame ser etter deg!
- Hva? - En dame ser etter deg!
Greit.
- Går det bra? - Hva er det du vil med meg?
- Ingenting. - Man kan ikke...
- Vil ingenting. ...valse inn i livet til noen...
banke på døra og kysse dem!
- Man kan ikke gjøre det! - Jeg vet det. Hva?
- Hva er i veien? - Bruke meg til å såre en annen?
- Mener du Liv? - Lov meg!
- Det er det siste jeg ønsker... - Lov!
Love deg hva?
At jeg ikke flørter?
- Vet hva det er. - Tror deg ikke.
- Vet hva det er... - Tror deg ikke.
...og det er ikke dette...
Jeg kan ikke snakke mer.
Jeg vil gå et sted og ikke snakke.
Ikke snakke.
Jeg har en venn som jobber. Kanskje vi kan låne leiligheten hennes.
- Det er ikke langt... - Ring henne.
- Det er ikke et hotell. Ikke et palass. - Ring henne.
Hva er nummeret?
- Ja, gjerne. - Når kan jeg komme hjem?
Klærne under klærne mine er ikke...
Jeg har alltid villet lage noe i silke.
Jeg gir meg selv til deg, og jeg vil at det skal være verdt noe.
Kom hit.
- Hei. - Hei.
Jeg har aldri møtt noen i vedkommendes seng.
Will. Takk for...
Tanja. Det er godt å ha en mann i senga.
Jeg håper det er smittsomt.
Jeg henter...
"'Ikke drep gutten, ' sa tapre Benoit.
"Men Dai svarte: 'Hvorfor ikke?
"'Jeg kommer fra Wight. Vi spiser ofte unge gutter.'
"I hemmelighet hadde Dai et hjerte. Han hadde det i en krukke.
"Hadde ikke sett krukken på årevis. Han fant den i bilen sin."
Bra lest.
Det er ikke lesing, det er å kunne på rams.
- Der er en metafor. - Hvor?
"Kunne på rams."
"'Tilgi, glem og spis mer syltetøy,' sto det på lokket.
"Dai spiste litt og tenkte mye, og til slutt gjorde han det.
"Gå hjem og prøv hardere, selv om det iblant er vrient.
"Denne fortellingen har en moral.
"Syltetøy gir klissete fingre!"
- Godt gjort. - Klissete syltetøy.
Ok, vennen.
På tide at du og Kanin får dere litt søvn.
Du er en ape, vær en klok ape.
Når noen stiller deg et spørsmål, vet du ingenting...
du ser ingenting...
du hører ingenting.
- Jeg er ingen ape. - Nei visst.
Din mor er en muslimsk hund. De er løsmunnede.
Er du min brors sønn, eller din mors?
Det skal vi finne ut.
Du kommer ikke til bilvasken...
du kommer ikke hjem til oss...
Hvis politiet finner noe, åker vi inn alle sammen...
Skynd deg!
Du er en tyv. Jeg skal drepe deg!
Kom igjen, fiks bulkene.
Ha deg vekk fra gutten min!
Lkke rart broren min knullet en annen.
- Jeg vil ikke ha deg her i huset! - Som du vil.
- Forstått? - Ja.
Mirsade.
- Hvorfor ga du den ikke tilbake? - Jeg skal det.
Jeg gir den tilbake.
Jeg skjønner det ikke. Han vet det, ikke sant?
Hvorfor sier han det ikke til politiet?
Jeg skjønner det ikke.
Will.
Ja.
- Du må se dette. - Hva?
Kom og se.
Bare forlatt her.
Nøklene står i.
- Hva betyr det? - Jeg vet ikke.
Will, er det noe på gang med deg?
Jeg vet ikke.
Det er noe på gang med meg. Erika.
Erika tilga meg, og...
Det er for tidlig, men... Det har seg slik...
Vi har drukket latte.
- Så bra. - Ja.
Kan vi gå et sted, Sandy? Kan vi kjøre et sted nå?
- Will... - Hvor som helst?
Lkke si du er utro, ok?
Jeg begynner å føle troskap. Ikke ødelegg det.
- Det handler ikke om å være utro. - Det har alltid handlet om å være utro.
Pokker ta.
Will, jeg... Jeg må... Og det må du også.
Hei!
Hvor har du tenkt deg?
Sett deg bakpå.
- Jeg kommer for sent på skolen. - Ja.
To år for sent. Sett deg bakpå.
Du er i skikkelig trøbbel.
På med hjelmen. Den gjør deg usynlig.
Og ikke stikk meg mens jeg kjører, for da faller du av.
Alle farter rundt for å finne beviser, fingeravtrykk, DNA.
Jeg bare ser på bygningene og vet det er deg. Jeg vet det.
Noen gjør det bra, men ikke du.
Hva kan du tjene, noen få pund? Et par joggesko?
Du er unnværlig for vennene dine, hvem enn de er.
Og jeg vet hvem de er. De er ikke vennene dine.
Hvor lenge blir vi her?
Hun er nydelig.
Burde tippe London over...
og la noen millioner mennesker skli av.
Det er ikke noe luft.
Det er ingen luft i en celle.
Ingen.
Og det er dit du er på vei, uten tvil.
Og det er en tragedie.
Hvem av oss lyver mest?
Om hva da?
Det er ikke engang riktig spørsmål.
Hvem av oss lyver mest for seg selv?
- Om hva da? - Om dette.
Jeg lyver ikke.
Jeg har et bilde.
- Hvilket bilde? - Av oss.
Det er inkriminerende. Er det riktig ord?
Jeg vet ikke om det er riktig ord...
med mindre jeg vet hva du snakker om.
Det tok en liten stund å skjønne noe av jakken.
At du plutselig kom på døren min.
At du hadde fulgt etter sønnen min.
Du må da vite at mødre gjør alt for å beskytte sine barn.
Hvorfor ta bilde? Var det da vennen din kom tilbake?
- Hvorfor gjorde du det? - Hvorfor gjorde du dette?
Å stjele noens hjerte er en forbrytelse. Hva så?
- Ringer du politiet? - Nei.
Jeg vet ikke. Nei.
Vet du hvor lenge...
Vet du hvor lenge det er siden noen tok på meg?
Jeg skulle ha sagt det. Jeg burde ha sagt noe.
Det var ikke planlagt. Det var deg. Det er sannheten.
Jeg må ut.
Og så? Du går til sengs med meg for hva? Et bilde?
Det er usselt.
Vannet er kaldt.
Men hva med... Det er meningsløst.
Hva med i dag? Nå?
En løgn... Det stemmer. Det er min... Det er meg. Jeg lyver.
Kan vi ikke trekke opp en strek og si ingen flere løgner mellom oss?
Nei, jeg må be deg om å lyve. Å fortsette å lyve.
Jeg må trygle deg om å ikke anmelde sønnen min.
Er dét det handler om? En bestikkelse?
Om du vil.
Jeg blir ikke.
Politiet har vært hos oss.
Sier de vil prøve å sikte pappa.
Du burde ikke være her.
Hva om de fulgte etter deg? Hva da?
Ja? De finner ikke noe her, gjør de vel?
De har vært på bilvasken også...
og latet som de har bevis. De har ingenting.
Tro meg, ingenting.
Zoran! Laptopen min! De finner laptopen min!
Hei!
- Der oppe! - Kom igjen!
- Gå til den andre enden! - Kom igjen!
Kom igjen!
Lkke gjør det!
De små slynglene drar til Eastern Avenue!
Eastern Avenue! De er på vei!
Trekkveien!
Miro!
- Avskjær ham! Avskjær ham! - Miro! Miro!
Kom igjen! Vi har en av dem! Avskjær ham!
Jeg er lei for det.
Det ordner seg.
Vis mamma at om hun kan gjøre sitt, så kan vi gjøre vårt.
Ja.
Wei Ping, kan du bare...
Nummer ni må til venstre.
Greit, ta den tilbake.
- Ja, helt til venstre. - Hele veien.
Helt til enden.
Minst en meter til venstre.
Stopp der.
- Modellen er feil. Nummer ni er det. - Nei.
- Langt tilbake! - Will?
- Ja? - Noen kolleger av meg.
Erin og Lorna. Mr Francis.
- Hei. - Hei.
Greit resultat med tyveriet...
DNA-et stemte, og vi har fått igjen det meste av tyvegodset.
Sa Sandy at han er en ung gutt?
Ja, han er 15. Han har vært i mye trøbbel.
- Så det er siste advarsel. - Han åker inn.
Hvis han blir dømt, ja. Han blir sendt til en ungdomsanstalt.
Er dette din datamaskin, Will?
- Alle filene dine er på den. - Da må det være det. Flott.
Vi må nok beholde den...
til saken kommer for retten.
Nei, Bea!
- Kan du bare... - Bea!
Det går bra.
Bli hos Wei Ping, vennen.
Dette er en tom seier for oss, ikke sant?
Jo, det er det.
Han er bare en liten spjæling som har gjort alt grovarbeidet.
Vi har ingen sak mot de voksne. De er de virkelige skurkene.
Ja, den er tom.
Dere syns den er tom.
Vi syns den er det stikk motsatte av tom.
Naturligvis. Vi forstår.
Det har vært som en beleiring.
Vi har følt oss beleiret.
Og uskyldige har blitt feilaktig...
Rengjørerne våre. Veldig nedverdigende.
Det er fordi vi kjenner gutten. Skjønner dere?
Ingenting galt med ham.
Ingenting? Han er en tyv.
- Uten tvil. - Will, dette om at noen domstoler...
- Det er ingen domstol. - Forliksrådet, ja.
Og hvis vi møter gutten...
Hva er det? Forklar. Det er en Camden-greie.
Han slipper fengsel. Hurra.
Jeg og Lorna jobber i Ungdomsforbryterutvalget...
og vi oppfordrer forbryterne til å møte ofrene sine.
Ok, så vi går i retten, avtaler å møte... Ikke retten.
- Hva enn det er for rett. - Ja.
- Og kanskje han slipper fengsel. - Ja, det stemmer.
Loven er bare rot.
Han er en gutt. Det siste han trenger er fengsel.
Han er en bosnisk gutt...
og moren... De er flyktninger, og moren er helt knust.
Francis, hva syns du? Du har vært veldig stille.
Jeg vil bare få en slutt på det hele.
- Bea! Bea! - Fort!
- Ring etter ambulanse! - Herregud.
- Skaff ambulanse! - Beklager!
- Ikke til å tro! - Ikke flytt på henne.
- Beveger hun seg? - Greit. Jeg er her. Jeg er her.
Prøv å ikke bevege deg. Det er alvorlig.
Prøv å ikke bevege deg. Beklager. Beklager så veldig.
Hei, vennen.
Leggbenet mitt er brukket. To steder.
De må bruke ståltråd for å fikse det.
Legen sa... Hva sa hun?
Hun sa jeg ville være på beina på en-to-tre.
Vi har et røntgenbilde.
- Hvis du vil se... - Helt klart.
- Beklager. - Du trenger ikke beklage. Jeg beklager.
Jeg beklager mest.
- Pappa gråt. - Det gjorde jeg ikke.
Lo på feil side av ansiktet.
- Gjør det vondt? - Det gjorde det.
Vi fikk smertestillende. Bea fikk to, pappa fikk fire.
- Du tuller. - Mamma blir her.
Ok? Og jeg tok med alt. Jeg tok med Stuffy.
Dette sykehuset er veldig underlig. De forstår seg ikke på farger.
- Prøvde å plassere oss på et gult rom. - Jeg må snakke med mamma.
- Mamma er her. - Jeg må snakke med mamma alene.
Will.
Ok.
Du har fire nye meldinger.
Hallo, Will, det er Amira. Jeg må treffe deg. Ring meg. Takk.
Hallo, Will, det er Amira.
Jeg beklager.
For det første...
vil jeg gi deg dette...
som er bildene.
Skulle ønske de ikke hadde tatt ham. Skulle ønske jeg ikke hadde såret deg.
- Jeg mener det. - Hjelp meg. Hjelp ham.
Jeg kan ikke.
Dette møtet med Miro og politiet...
- Jeg kan virkelig ikke. - Om du kom, ville det...
Han må i fengsel.
Han har sagt ja. Hvis du hjelper ham, blir han med meg til Sarajevo.
Han sier bare unnskyld i retten.
Det lover jeg.
Du er en bra mann. Jeg kjenner deg.
- Ikke gjør det. - Vær så snill.
Jeg kan ikke gjøre det du ønsker. Hvordan kan jeg det?
Hvis jeg møter sønnen din vil de få vite hvordan vi kjenner hverandre.
- Hjelp meg. - Jeg kan ikke hjelpe deg.
Jeg kan ikke.
- Vær så snill. - Det går dessverre ikke.
Jeg har allerede prøvd å få ham ut av trøbbel.
De har for mye bevis.
- Vær så snill. - Jeg kan ikke.
- Vær så snill. Jeg ber deg! - Jeg kan ikke.
- Jeg ber deg. - Ikke gjør det, Amira.
Jeg ber deg. Jeg ber deg. Vær så snill.
- Jeg kan bare ikke. - Hjelp.
Hjelp.
Jeg ville ikke klandre deg...
og jeg vet det ikke var din feil. Jeg vet det ikke var det i dag.
Jeg beklager.
Nei, det er jeg som burde beklage.
Jeg har lett etter kjærlighet. Der ute.
Trodde kanskje jeg hadde funnet den.
Har du det?
Jeg tror jeg har mistet den kjærligheten jeg hadde.
Mitt livs kjærlighet.
Har jeg?
Liv, jeg må fortelle deg alt. Jeg må fortelle hva jeg har gjort.
- Jeg trodde du skulle dra. - Jeg kan ikke dra.
Jeg lå med henne.
Det var tøft nok å si det i går kveld.
Ille nok uten å si det offentlig...
uten å såre deg to ganger.
Når man har det så vondt, kan det ikke skje to ganger.
Jeg så på deg...
og tenkte hvor lenge det var siden jeg hadde sett på deg.
Jeg vet ikke engang hvordan jeg skal være ærlig.
Kanskje derfor jeg liker metaforer.
Det jeg vil si er...
at det er en sirkel, din og Beas, og jeg er ikke i den.
Men det er bare en unnskyldning, for en del av meg...
som er så mørk...
ser den sirkelen som et bur.
- Takk. - Will.
- Dette er topp. - Bra.
Takk. Helt topp.
Du vet hvordan dette fungerer.
Bare kom inn, så begynner vi.
Unnskyld, dette er... Det har skjedd en stor feil.
- Feil? - Ja.
Denne gutten er helt klart ikke tyven.
Jeg kjenner ham og moren.
- Hvordan kjenner du dem? - De kom til kontoret vårt.
- De kom til kontoret. - Hvordan er det mulig?
Du fikk vite navnene, men sa aldri du kjente dem.
Jeg husker ikke at dere sa navnet Simic.
Dere sa ikke Simic. Amira og jeg kjenner hverandre.
Veldig godt, faktisk.
Og Miro er interessert i arkitektur.
- Mrs Simic? - Det er han, ja.
Nei, er det sant at du og mr...
- Francis. ...Francis kjenner hverandre?
Mr Francis er...
Jeg har gjort en jobb for ham, sydd inn en dress.
Jeg tror dette er... Dette er...
Amira er diskret.
Hva mener du med "diskret"?
Amira er diskret om forholdet vårt...
som var upassende...
og jeg tror hun prøver å spare meg for forlegenhet...
for at jeg selv og familien min skal komme i forlegenhet.
Og derfor...
Derfor sier hun ikke at hun var på kontoret med Miro.
Men jeg husker det. Samme dag som det siste tyveriet...
og Miro skar seg i hånden, og det må være der...
Det var slik DNA-forvirringen oppsto.
- Mr... - Hoffman.
Mr Hoffman, vet du noe om dette?
Niks. Det tør jeg ikke påstå.
Er dette en... Jeg mener, skal vi liksom tro på dette?
Jeg har faktisk møtt dem begge på kontoret.
Ja.
Og jeg forbandt guttens kutt, ikke sant?
Jo.
Hva? Vent nå litt.
Vi fant en datamaskin som du sa var stjålet.
Ja, jeg lånte...
Jeg lånte mrs Simic laptopen en gang vi var sammen.
Hun tar bilder, og jeg viste henne hvordan man lagrer dem...
hva man gjør med dem, hvordan man sletter dem.
Jeg hadde helt glemt det. Jeg var...
Jeg var forvirret.
Beklager.
Jeg beklager virkelig.
Det du gjorde ga gutten livet tilbake.
Stopp bilen.
Hva? Liv? Hva gjør du?
Du får det visst ikke inn i hodet ditt?
- Hva? - Herregud!
Vi drar bare hjem, hva?
Vi drar bare hjem. Ingenting hendte.
- Liv. - Dra. Dra til Bosnia.
- Jeg hører ikke. - Dra!
- Sett deg i bilen igjen, Liv. - Bare dra. Dra!
Hvorfor lette du etter kjærlighet? Spør deg selv det! Hvorfor?
Hvorfor lette du ikke etter meg?
Sett deg i bilen igjen, Liv.
Nei. Jeg vil ikke ha deg i huset!
Jeg vil ikke ha deg i huset!
For himmelens...
Du gjør meg...
Gift deg med meg, da!
Jeg vil ikke ha en mann, bare en god natts søvn!
- Nei. Gift deg med meg. - Nei.
- Unnskyld! Jeg vil ha deg tilbake! - Nei!
- Vinn meg tilbake, da! - Hvordan da?
- Jeg vet ikke! - Hvordan? Hva skal jeg gjøre?
- Vet ikke. - Hva som helst.
Jeg har vært så dum. Bare si hva jeg skal gjøre.
Jeg vet ikke!
Jeg elsker deg.
Beklager så veldig. Beklager så veldig.
Mirsade.
- Vi har vel aldri hilst? Will. - Hei.
Så du skal til Sarajevo. Ville du si noe?
- Jeg ville bare si unnskyld. - Vent.
Sandy? Har du et øyeblikk?
Jeg ville bare si unnskyld, og takk for det dere gjorde.
Dere har gitt meg en ny sjanse.
Ok. Takk for at du kom. Takk.
Jeg tror dette er det mamma reparerte for deg.
Si... Si takk til henne for at hun reparerer ting for meg.
Jeg tenkte kanskje moren din ville blitt med deg.
Hun skulle det, men hun pakker.
Selvsagt.
Takk.
Forstår du...
- Jeg skjønner ikke dette. - Jeg har ikke noe.
- Den er fin. Hva er det? - Jeg skjønner det ikke.
Jeg hater teknologi. Jeg kan ikke...
SLUT